Досега в Корабът
Мама ми разказваше за вярата и за какво служи тя,
казваше ми, че ни трябва, за да вярваме в неща, които не виждаме като вятъра,
или вода в стъклено шише.
Казваше, че има хора, които вярват и такива, които не вярват.
Например аз, когато ми падне зъбче, го слагам под възглавницата си
и вярвам, че през нощта ще дойде феята на зъбките и ще го вземе.
Няма таласъми, нито Дядо Мраз, нито феи, нито елфове,
но аз вярвам, че има.
Това, казваше ми мама, е вярата.
Успа ли се? Трябва да свикваме да се къпем със студена вода.
Не можем да изразходваме много топла вода.
Кажи го на дъщерите си, Рикардо, правилата са еднакви за всички.
Не преувеличавай, няма да насилвам Айноя да се къпе със студена вода.
Така се разсънва, това й е навик от детските лагери.
Това не е толкова важно сега.
Нали така? - Да, така е.
Капитане, първи помощник, моля за разрешение,
да направя параклис на борда.
Мисля, че след случилото се,
трябва да има място, на което да се усамотиш и помолиш.
Аз съм съгласен.
Може към параклиса да направим и олтар.
Не е спешно, но трябва да има,
всички тук загубихме семействата си, загубихме света си.
Ще е добре да има такова място, да се изповядат и потърсят подкрепа.
Смятам, че това ще окуражи всички на борда.
Благодаря за предложението, Паломарес, но "Полярна звезда",
е независим кораб. Няма да допусна политически или религиозни прояви.
Молбата ти е отхвърлена.
Грешите капитане.
Има много скришни местенца на кораба,
можеш да си направиш и Джамия там.
Татко! - Извинявай.
Излизай!
Оправи се, скъпа, ние излизаме.
Какво е това?
Нищо. - Покажи го.
Тайна е. - Моля те.
Ако обещаеш да не казваш на никого. - Обещавам.
Дай лапа.
Беше на масата отвън.
Прибрах го,
мисля, че е врабче.
Колко е сладък.
Да, но е тъжен,
защото не намира майка си.
Но тя е далеч, на милиони километри, както и моята.
Може да не я е загубил, може да лети до, където си иска.
Да му дадем хляб,
може да долетят още птици.
Да оставим хляб.
Здравей. Познаваш ли го?
Не.
Извинявай.
Ти си единственият на борда, който няма медицински картон.
Трябва да съм сигурна, че нямаш стенокардии или алергии,
или нещо по-опасно.
Готово.
Притискай там памука поне 2 минути.
Може да ми дадеш и сандвич, сок и цигара.
Трябва да ти задам няколко въпроса. - Разбира се.
Колко често си правил секс през последната година?
Толкова ли е важно?
Всички момчета са отговорили, формалности.
Единственото, което знаем за теб е това, което ти ни казал.
Трябва да отговаряш като всички останали.
5-6.
Там някъде.
В момента имаш ли сексуални отношения?
Тези въпроси си ги дописала ти,
не са от формуляра. - Ами да, защото са допълнителни.
Допълнителни въпроси?
Защо, не може ли да има? - Ти ми кажи.
Какво да ти кажа? - За себе си ли питаш?
Не, глупости.
Те са свързани с изследванията, повярвай ми.
Заклевам се.
Не се натоварвай толкова, Вилма.
Не се тревожи за мен.
Ще работя на равно с останалите.
Къде отивате?
Да почистим малко.
Да поизчистим палубата. - Оставете аз ще се погрижа за нея.
Първият помощник ни каза, че е наш ред.
Знам.
Това е мой район.
Вече е мой.
Сигурен ли си? - Да.
Не трябва да го повтаряш, разбрах те.
Махни ми се от пътя, искам да мина.
Мерси, приятели.
Превод от руски за p2pbg.com, kotaraka_eek
Приятно гледане!
КОРАБЪТ 5 епизод
Видя ли това, което и аз?
Ще спреш ли да говориш за това?
Не, няма да спра, защото не мога.
Много хора го правят, сега е модерно, и хигиенично.
Хигиенично? Каква хигиена, за какво говориш?
Не се заблуждавай, Рикардо.
Това не е като в детски лагер.
Сега е по-сложно и много скоро ще се разочароваш.
Ще ми кажеш ли за какво говориш?
Ами да, дъщеря ти се "наслаждава" на живота,
а ти нищо не подозираш.
Не знаеш дали все още е девица.
Какво каза?
Не знам. Девствена?
Невиността на дъщеря ми не е твоя работа.
Освен това предпочитам да е влюбена вместо да мисли за края на света.
Да даде Бог всички да са влюбени на този кораб.
ГАРВАН
Какво има, Улисес?
Ято птици се приближава към кораба, огромно ято.
Какво толкова? - Проблема е там,
че тези птици не са умрели по време на бурята,
летели са с дни да търсят земя, сега кораба им напомня за земята.
Нашият кораб им напомня за земята? - Това казах.
Боже, дано не ни нападнат.
На ята ли атакуват?
Това не е обикновено ято.
Това е "ятище" състоящо се от 40 хиляди единици.
Дойдох да ви кажа,
че стават агресивни.
Проклятие.
Добре, да се опитаме да ги задържим далеч от кораба.
Трябва да излезем на палубата и да приберем
всичко, което можем да носим, останалото трябва да скрием от тях.
Да вървим.
Ако изпиеш онези, аз ще изпия тези.
Заклчвам се.
Искаш да се самоубиеш ли, Вилма?
Какъв е проблема?
Светът на детето ти няма да е същия, като твоя ли?
Всички се тревожим за това.
Трябва да направим света по-добър.
Ще стана баща на детето ти.
Ти баща?
Ще ставаш в 4 сутринта да му дадеш биберона?
Да. - Ще сменяш пелени 7 пъти на ден?
Разбира се.
Добре.
От този момент, ти, си баща на детето ми.
Хапчетата са витамин "В" не мисля, че ще убият мен или детето.
Мерси татенце.
Потънах вдън земя от срам.
Бях гола, изобщо не предполагах, че баща ми ще влети така.
Баща ти е влязъл?
От кога не може да те вижда гола?
От около 10 години, Соломея.
Защо не може да вижда теб, а мен може?
Защото, Валерия не е еднакво.
Защо не е еднакво?
Защото ти си малка,
а сестра ти е жена вече. - Соломей!
Когато имаш гърди значи си голяма?
Да, но не само това.
След Декември е януари.
Запомни ли?
Значи бащите могат да виждат голи дъщерите си,
докато не им пораснат гърдите?
Точно така. - Капитанът каза: Всички в столовата!
Каза да ви кажа.
Имаме около 50 предмета, които може да използваме срещу тях,
за сега ще минем и с тях.
Наистина ли мислиш, че са опасни?
Не искам да разбирам.
Рикардо, един въпрос.
Не каза ли скоро, дай Боже всички да са влюбени на този кораб?
Имаше предвид мен и Соломей?
Мислиш, че съм с нея ли?
Мен ли питаш?
Попитай себе си, Хулиан, изясни си чувствата.
Само ти знаеш отговора.
Да вървим.
Свещеничето се изплю на заповедта ти.
Развалих всичко.
Казах на Вилма, че ще съм баща на детето й.
Казах й го, сега съм свързан с детето, Паломарес.
Паломарес!
Не обичам да повтарям заповедите си.
Веднага махни кръста, който си сложил в трюма.
Моля ви, капитане, сами сме
загубени насред океана, защо сте против параклиса?
Не разбирате ли, хората имат нужда да вярват?
Имаж нужда от вяра? Вярвай в мен тогава. Вярвайте в капитана си.
Вярвам в нещо, много по-важно от капитана.
Ако не вярваш в капитана, ще повярваш в тоалетните,
защото ще стоиш заключен там, ако не махнеш кръста до 20 минути.
20 минути!
А вие?
Какво зяпате? Занесете това на палубата, веднага.
Трябва да отидем в столовата.
Знам.
Хулия. - Какво?
Може да съм се държал като глупак, с теста.
Искам да се извиня.
Няма нищо.
И аз искам да те помоля за прошка.
Може въпросите да са били много лични.
След всичко….
което направи за мен, подкрепата ти,
беше ми любопитно.
За мен? За личния ми живот?
Глупаво беше.
Надявах се на нещо….
….глупаво.
Чувствам се като 15 годишна.
Да те помоля нещо?
Може ли да се престорим, че това с теста никога не се е случвало?
Не. - Моля те.
Мислиш ли, че това ще уплаши птиците?
Не са яли, нито почивали от 8 дни, нищо не може да ги изплаши.
Рикардо, трябва да видиш нещо.
Как можеш да разбереш, че си влюбен?
Как разбираш?
Хукиан, разбираш. Просто разбираш.
Колко пъти на ден я заглеждаш?
Капитан!
Птиците са тук заради мен.
Хванах едно врабче и го пуснах навън, за да...
От къде влезе?
Някой е оставил отворен илюминатора си.
Те са тук.
Бягай.
Бързо, бързо.
Подейства.
Приятели, подейства.
Това, което оставихме на палубата, ги изплаши,
отлетяха в друга посока.
Тихо.
Рикардо, ами сега?
Едните насам, другите натам, бързо.
По-бързо, чувате ли?
Залостете илюминаторите, да не остане нито един отворен.
Отиваме на мостика, превземат ли го, всички умираме.
Тръгваме.
Да се махаме, Рикардо!
Качете това горе.
Птиците се разположиха на палубата и в офиса.
Проблема е, че се настаниха и на мостика.
До като са там, не можем да управляваме кораба,
а това е сериозен проблем.
Не знам, да пробваме...
...да стартираме двигателя от машинното?
Ще стане, но не можем да управляваме кораба.
Ще обикаляме в кръг.
Ако ни удари буря ще е много зле,
вълните ще ни обърнат
или ще напълнят кораба с вода.
Татко, кога ще ми пораснат гърди?
Като пораснеш.
Да им дадем каквото искат, храна.
Не, ако разберат, че тук има храна, никога няма да си тръгнат.
Да ги примами на друго място, ще натоварим храната в лодката,
ще я отдалечим от кораба, ще запалим двигателя и те ще я следват.
Ами човекът в лодката?
Той трябва да се върне. Аз мога да се справя.
Когато видят храната хубаво ще се натъпчат,
когато се изядат всичко, бързо ще огладнеят
ако те видят на лодката ще те изядат за 2 минути.
Татко? - Какво, скъпа?
Когато ми пораснат гърдите, ще ги гледаш ли?
Не, до тогава ще започнеш да се къпеш сама.
Ето, рисувай си.
Здравей, Соломей. - Здрасти.
Да ти помогна? - Не, готова съм вече.
Може ли да си сипя малко мляко? - Разбира се.
Саломей, защо нямаш деца?
Кой ти каза, че нямам?
Никой, просто реших, че нямаш.
Имам си деца,
4 офицера, 14 моряка и 19 студента.
Малка войска.
Разбира се, че исках да си имам дете,
това беше най-голямата ми мечта.
Но не всеки е писано да си има деца.
Как можеш да разбереш?
Как разбираш, че ти е писано да имаш деца?
Разбираш...
...когато имаш желание да научаваш, да продължиш напред,
да даваш пример, да си всеотдаен,
най-вече в любовта.
Хората сами избират дали да са щастливи.
Не мислиш ли, че е така?
Барбуха? Барбуха?
Мога да се справя,
мога да се скрия от тях.
Превзеха мостика,
друг изход няма.
Други идеи?
Защо си гледал гърдите на Айноя тази сутрин?
Не сега, скъпа, хайде отивай да лягаш.
Валерия, сто пъти съм ти казвал да затваряш тези сандъци.
Сложи я да си ляга.
Предлагам да не правим нищо,
ръководят се от глада си,
като видят, че тук няма нищо за ядене ще отлетят.
Това е инстинкт за самосъхранение.
Предлагш да стоим със скръстени ръце?
Капитане,
имаме проблем.
Не отваряйте вратата, че ще ви откъсна главите.
Длъжен съм да изляза, не ме е страх, птиците са кротки.
Приберете тази откачалка.
Повече никога не наричай така Барбуха.
Как да го наричам тогава, малоумник?
Или да се обръщам към него като към член на екипажа?
Достатъчно, Барбуха, престани.
Това е заповед.
Моля за извинение, капитане.
Трябва да поправя грешката. - Грешката не е твоя.
Моя е. Нали аз съм корабния идиот.
Идиотите правят глупости.
Като тези птици отвън,
идиотът Барбуха ги повика.
Барбуха, повечето мислят, че си идиот,
но ти не си, много си умен.
Най-умният за мен на борда.
Казвате ми го само, за да се успокоя. - Не.
Умен си.
Толкова умен, че ти поверявам да се грижиш за дъщеря ми, Валерия.
Мислиш ли, че ще поверя малката си дъщеря на идиот?
Доверявам ти се, защото си добър човек, Барбуха,
и умен.
Значи съм умен?
Много умен, Барбуха, можеш да си сигурен.
Тази вечер всички ще спим в столовата,
може би сутринта птиците няма да са тук.
Отидете да си вземете одеялата.
Това е заповед.
Айноя.
Лека нощ.
Скок подскок, едно, две, три.
Татко страх ме е. - От птиците ли?
Не се страхувай, скъпа.
Те искат да ни изядат.
Как птиците ще ни изядат?
Те са малки.
Ще видиш, че утре сутринта вече няма да са тук.
Хайде сега, лягай.
Забрави нещо.
Здравей, дъще. - Здрасти.
Как си?
За сутринта,
не се притеснявай, не видях нищо.
Добре де, може би малко.
За малко.
Но със сигурност си се променила.
Много.
Да, вече съм на 20, тялото ми се променя.
На мен ли го казваш, да не мислиш, че този корем винаги е бил такъв?
Айноя, не знам дали ми е работа,но...
...девица ли си?
Моля? - Нищо.
Питах дали си девица, да ми кажеш. Не сме си говорили много,
нямаше ме преди до теб и сега...
Както и да е, не си длъжна да ми отговаряш.
Ако не си, голяма работа.
Е?
Татко не е сега времето да говорим за това.
Разбира се.
Ще говорим друг път. - Да.
Ще спя ето тук, до Валерия.
Тогава целувка и ще тръгвам.
Ще спя в клуба ако нямаш против.
В клуба?
С някого?
Да.
Отивам да си взема нещата.
Добре.
Лека нощ. - Лека нощ.
Чао, мъник. Лека нощ. Целувки.
До утре. - Чао.
Ами... - Какво?
Бях прав. - И какво, ще си в клуба с гаджето си.
Там ще има още 15 човека. Ако ти се говори,
давай да поговорим за теб.
От както те видях със Соломей,
мисля, че си влюбен до уши в нея.
20 години изпускаш шанса да си с нея,
мисля, че е време да направиш нещо.
Съмнявам се обаче, че ще се осмелиш.
Знаеш ли, че плодът на 2 седмици изглежда като киви.
Дойдох тук, за да поговоря с теб,
за нас двамата.
За...
...съжалявам, предавам се.
Няма да мога, Вилма.
Не знам, сигурно,
ще бъда лош пример за детето.
Аз... Аз съм Пити,
този с глупостите. Обичайният идиот.
Ще съм лош пример за детето ти.
Не ти говоря за кивито вече.
Пити...
Знаеш ли защо казах на теб, че не искам това дете?
Защо?
Защото ти ми даваш сили да продължа,
ти си човекът, който се шегуваше по време на онази буря.
Исмисли тези "срещи" след апокалипсиса.
За това, че не се отчайваш даже в най-трудните моменти.
Не си като мен, напълно различен си. За това избрах теб.
Разбирам те. Никой не би помогнал в такава ситуация,
не би станал "баща" на детето ми.
Щеше да е прекрасно, но разбирам те.
Мислиш ли, че ще отлетят. - Ще отлетят.
Този кораб е скучен.
Ами ако идват поради някаква причина? - Каква?
Божия гняв.
Той иска да накаже целия свят.
Бог е милостив, не наказва.
Как ще обясниш тези птици?
Това не е случайно,
сигурна съм, че е някакво наказание.
Чуваш ли се какво говориш?
Преди да стане всичко, си ходила на църква, сигурен съм.
Звучиш ми като религиозен човек.
Кога долетяха птиците?
Когато капитанът се отказа от църквата.
Последната му заповед, преди да долетят.
Не ви ли се струва, че Го разгневихме?
Не мен, да.
И не само на мен.
Нещо не е наред?
Готов е. Тестът ти.
Отговорих и на основните въпроси
и на личните.
Тези въпроси не бяха в теста. - Аз ги добавих.
Мисля, че мога да добавя няколко въпроса.
Нали и ти добави. - Дай да погледна.
По какви причини мъжете не отказват!?
Стори ми се интересен въпрос.
На теб как ти се струва?
"За мен казват, че съм забавен и нямам проблеми
да бъда харесван." Скромно.
Дружелюбен, предан,
подозрителен, горд, твърдоглав.
Никой...
...не е съвършен.
Погледни тук, не летището в Барахас са използвали алкохол,
за да гонят птиците.
Ако имахме алкохол, щяхме да се напием.
Сигурно. Но имаме друго, сладолед.
Искаш ли? - Не.
Аз съм егоист, самовлюбен.
За мен е невъзможно,
да имам връзка. Разбиранията ми не съвпадат с тези на момичетата.
Ами ако се появи някой, който те хареса такъв?
Недостатъците ти няма да имат значение.
В такъв случай...
...ще се договорим някак.
Имаш ли други въпроси?
Здравей, Соломей. - Здрасти, Пити.
Може ли чаша... - Чаша какво?
Какво има?
Киви. - Да, киви.
Нищо, не ми трябва.
Капитане.
Това са подписи на над половината екипаж. Искаме да направим параклис.
Той ли ти каза да ми го дадеш. - Не, той няма нищо общо.
Тук са 32 подписа.
32?
Искам да ти кажа нещо.
Освен този документ, има и друг,
подписан от 50 човека. Той ми дава право да управлявам "Полярна звезда".
Според теб кой е по-важен?
Връщай се на мястото си.
Гасете осветлението.
Може ли при теб? - Не.
Гамбоа е гаджето на Айноя. - Сериозно?
Да.
Мисля, че съм влюбен в Соломей.
Да.
Валерия, мила.
Сутринта дойде, ставай.
Хоп.
Барбуха, гледай я за малко.
Улисес, да се качим горе.
Там ли са още? - От тук не се вижда.
Вие двамата, махнете тези дъски от тук. Ето тези.
Да го отворим.
За сега нищо.
Не виждам птици.
Затворете.
На мачтата,
има няколко.
Заковете го, бързо.
Давайте!
70% полиестер и въглерод.
30% естествени влакна.
Това е отговора.
Площ 90 кв м
След 24 часа ще сме мъртви.
Можем да счупим мачтата, но ще ни изядат.
Трябва да измислим нещо друго.
Трябва да изгоним тези птици.
По-добре без мачта от колкото мъртви.
Други идеи? Разбирате, че не можем да стоим със скръстени ръце.
Трябва да ги пробваме с огън, капитане.
Ако нещо може да ги изплаши, това е огънят.
Трябва да ги прогоним с пушек. Това е единственият вариант.
Това е добра идея, синко.
Знам, че звучи глупаво,
но това е единствения начин, който може да ги прогони.
После трябва да изгасим огъня.
На всяка цена.
Да се покажем навън и да хвърлим
коктейл "Молотов".
Ще разчитаме на гума, изкуствени тъкани и спасителни жилетки,
пластмасата може да предизвика голям пожар.
Не искам пожар на кораба.
Когато птиците изядат всичко,
ще са достатъчно силни, за да ни нападнат.
Така, че или умираме от кълването им,
или от огъня. С огъня поне имаме шанс.
Аз съм за огъня.
Господ да ни пази.
Да действаме.
Приготви се,
сега ще ни трябва вяра.
Сипете бензин. Там сложете фитили.
Действайте.
Вилма, слушай...
...все ми е едно къде ще родиш детето си.
Искам да кажа...
...ще съм там, Вилма, с теб и с него, с вас.
Ще съм дясната ти ръка, и негов "баща".
Ами да. Това исках да ти кажа. - Да, разбрах те.
Какво си направила с косата си? - Аз ли?
Да, много си хубава.
Не съм я пипала, така си е била винаги.
Много хубаво, изглеждаш много по-красива.
Трябва ми хляб. - Моля?
Капитанът иска да направя Причастие преди да тръгнат.
Имаш ли нещо подходящо?
Трябва да имам, Барбуха ще...
Къде отиде?
Къде е Валерия?
В банята.
Казах й да си живее както го е правила в Дон Сан Хуан.
Да не се страхува.
Паломарес иска да ти предам, че всичко е готово.
Много добре.
Отиди при сестра си, не я оставяй за секунда даже.
Всичко ще е наред, нали?
Не се и съмнявам, скъпа.
Добре, да започваме.
Сложи си жилетка, вземи и за Валерия.
Дъще не е моя работа дали си девица или не,
важното е да си щастлива.
Трябва да си сигурна, че човека, когото си избрала е достоен за теб.
Само така ще си щастлива.
Обичам те.
Ако ядете благодарете Му за храната
и я поделете с ближния.
В името на Отца и Сина и Светия Дух.
Приеми тялото Христово.
Господа, да изтребим пилците.
Готови?
На три
едно,
две ..
Какво е това?
Не съм сигурен, мисля, че е ястреб.
Разбира се, всички птици се страхуват от ястребите.
Знам толкова,
защото четох книга за птиците.
Сетих се за енциклопедията.
С нея дават дискове с животински звуци.
Прасета, магаре, лъв...
Осмоият диск беше с птици.
Отлетяха.
Всичките.
Барбуха!
Благодаря ти.
Моряк.
Барбуха! Барбуха!
Не знам дали сега са яли нещо,
но съм сигурен, че скоро са.
Някакво фекално нашествие, отврат!
Малко тук.
Не просто умен, супер умен.
Жалко, че не можем да ти дадем медал.
За какво ми е медал?
Не знам, за да знаят хората, че си много умен?
Ако бях толкова умен щях да знам какво е ускорител на частици, нали?
Толкова си умен, че не ти трябва да знаеш.
Хайде, изчезни от кухнята ми.
Отивай да почиваш. - Соломей.
Преди катастрофата пак ли бях толкова умен, колкото съм сега?
Не, миличък, сега си по-умен.
Значи съм късметлия, че съм тук?
Голям късметлия.
ХАРВАРД Университет
В следващия епизод.