Валерия, слънчице, няма къде да го караш на кораба.
Мама ми го купи. Сещам се за нея всеки път, когато го карам.
Добре тогава, не мисля, че това колело ще ни пречи на борда.
Може да спрем някъде по пътя и да се повозиш малко.
Айноя, не е задължително да заминаваш, ако не искаш.
Отиди в организацията, кажи им, че си забравила за пътуването и остани тук.
Татко, само за 2 месеца е. Трябва да си почина.
И на Валерия ще и се отрази добре това пътуване, да не е вкъщи,
там всичко й напомня за майка й.
Няма да ме наричаш "пиленце", и няма да ми даваш акъл!
Полата, дъще.
Да видим кой ще получи целувка от чичо Хулиан.
Вижте се, красавици.
Къде си тръгнал с този велосипед? - Може да ми помогнеш.
Не знам дали беше добра идеята за това пътуване.
Когато Мариса почина, помислих си, че тази разходка ще им се отрази добре.
Корабът не е място за момичета.
Какво толкова има на този кораб?
Да не превозваш наркотици?
Или двигателя не му работи?
Виж ме мен, от 30 години съм по кораби, изобщо не се сещам за сушата.
"Ехо"
Извинете, да ви попитам, къде е корабът "Полярна звезда"?
Не е тук, търсете го някъде в онази посока.
Благодаря ви.
Слушай внимателно, клоун такъв, онази вечер изпих малко повече,
както и ти, така че изтрий номера ми и умри.
Виж се само, моряк с колело.
Никакви дъвки на кораба.
Не, остави на мен, моля.
Капитан на кораба е Бог, това значи, че аз съм помощник-капитан.
Ще ходиш така следващите 24 часа.
Знаеш ли защо?
Ако даже си помислиш да я махнеш, веднага ще се озовеш зад борда.
Разбра ли ме?
За кои 3 неща трябва да го е грижа един добър християнин?
Работа, отговорност и патриотизъм.
Всичко трябваше да е готово вече.
Никой нищо не ми е казвал за това, кой ви каза да го товарите?
Аз им казах, капитане.
По-точно министерството на науката и технологията.
Това трябва да се качи на борда.
Министерството си е на сушата. На кораба аз давам заповеди.
Какво има в тези сандъци?
Не съм упълномощена да ви кажа.
Чакайте не, не можете да ги отваряте. - Да видим какво има в тях.
Не трябва да ги отваряте.
Много съжалявам.
Ще ги събера. - Не, сама ще се справя.
Вземете, това.
Подарък от гаджето ми, не знам защо го взех.
Ако ви напомня хубави неща...
Добре.
Така и не се запознахме? - Не.
Аз съм Хулия Уилсон, от учените,
координатор на Кастро и "Полярна звезда".
ректор на всички тези студенти, които ще са с нас следващите 2 месеца.
Рикардо Монтеро, капитан.
Знаеш какво да правиш.
Вие взимате багажа, аз ще остана на борда колкото е необходимо.
Корабът ще пристигне в пристанището, рано или късно
това ще ти е нужно докато си на борда.
Вярвам в чудеса.
Рамиро, не заминавай.
Защо го правиш? Така няма да докажеш на никой, нищо.
Нищо не доказвам, правя го за себе си.
Две години се боря да се кача на този кораб.
Не се тревожи, ще ми пращаш писма докато ме няма.
Трябва да тръгвам.
Не се притеснявай, това е само почивка.
Обичам те, чао.
Да ви помогна? - Не, мога и сама.
Ускорителят на частици ще бъде включен в 21:00
Тук има радиостанция. - Това е единствения начин за връзка
с нас, ако изникнат проблеми.
В папка №23 ще намериш указания за действия при произшествия.
Това е за теб.
Може да отплаваме. - Прието.
Вземете си го, аз съм учен. Не ми трябва.
Ако се случи нещо, ще ти трябва, да държиш кораба под контрол.
Какво стана, Филип?
Трябваше да доставиш 1 милион в Гърция.
Случи се нещо непредвидено?
Това са подробности, по-добре се успокой и се дръж нормално.
Един милион километра
Всичко е направено както трябва.
Трябваше да й кажа за инцидента с магнитите, по време на изпитанията.
Така щеше да се притеснява.
Ускорителят ще е ремонтиран в 21:00
Да тръгваме, трябва да хванем самолета за Женева.
Татко ми каза да записвам в тетрадката,
всичко, което се случва на кораба.
Това се наричало "Корабен дневник"
Първият ден на кораба е като първия ден в училище.
Намираш нови приятели, запознаваш се с учителите и мислиш за майка си.
Няма никакви развлечения, но има много места, където можеш да играеш.
Чичо Хулиан казва, че корабът е като малка планета.
Всичко правиш на него: закусваш,
разхождаш се, живееш и пишеш домашни.
Могат да се влюбят и големите момичета,
и момчетата също могат да се влюбят.
Татко ми е капитан,
той е кралят на тази планета.
Винаги ми е казвал, че когато земята, се скрие зад хоризонта,
трябва да си намислиш желание.
Аз си пожелах, това пътешествие,
да е вълшебно и никога да не свършва.
Превод от руски kotaraka_eek
Приятно гледане.
КОРАБЪТ Първи епизод
5 часа до края на света
Това не е петзвезден хотел,
мама не е тук, за да чисти след вас,
тук аз съм мама.
Затова не допускам да има глупаци.
Куцият, ела тук.
Направете път на куция.
Този господин тук е под въпрос, да не го дискриминираме.
Обаче няма как, нямаме приспособления за инвалиди, на кораба.
Аз не съм инвалид,
просто куцам.
Много добре, много по-добре.
От сега нататък ще използвате тази баня.
Не е като Турската, но не е и по-зле.
Значи всички ние трябва да използваме една баня!?
Ако ти, или свещеникът сте толкова
срамежливи, къпете се в 4 сутринта. По тъмно.
Ще е много яко.
По-бързо, нямаме време, побързайте.
Урпците са от 9 до 17:00 с малки междучасия, 15 минути.
Първите няколко седмици ще свиквате.
Тук оставяйте мръсните гащи и джапанки.
Всичко трябва да е на мястото си.
По-бързо.
По-живо, нямаме цял ден.
Валерия идва, направете й път.
Хайде, хайде, не сме на обиколка на Франция.
Това е машинното отделение, докоснете ли нещо, отсичам ви ръката.
Добър ден.
Тук постоянно има дежурен.
24 часа в денонощие, 365 дни в годината.
За поддръжка на двигателя.
Вярно ли е, че тук работят като грешни дяволи?
Какво каза. - Че работниците правят хубави неща.
Залепи я, където си беше, глупак.
Никакви лудории не правят тук. Да вървим.
Закуска в 8, обяд в 13:00, вечеря в 20:00, на две смени.
Горе е библиотеката, тук столовата, там е кухнята.
Тук нашите готвачи хранят целия екипаж.
Както сами виждате, тук е пълно с кабели.
Трябва да знаете едно,
тук не отварят хладилника по-рано.
Ясно ли е? - Ясно е, помести се.
Настрана, тази кухня е моя.
Кухнята работи денонощно, винаги можете да дойдете тук за чай,
да хапнете нещо или просто да поприказвате.
Казвам се Саломея.
Здравейте. - Здравейте.
Къде тръгна, в кухнята ми не се пуши,
колко пъти да ти казвам, никакви цигари в кухнята ми.
Да вървим, стига приказки. Продължаваме.
Не си играй с храната.
Запознай се с учениците. Здравейте.
Не ме ли чухте, да вървим.
Всички след мен, куция, не изоставай.
Иначе ще танцуваш самба с мен.
Красавица.
За теб кюфтета, за мен пъпеш. - Много са вкусни.
Как си?
След инцидента с майка ти?
Ами, ето ме.
След 5 месеца, с нея, в болница,
имах нужда да се върна към нормалния живот.
Ами баща ти?
Малко или много, обвинява се, че не е бил до нея, когато беше в болницата.
Носеше урната с праха на мама,
и не говореше.
Какво трябваше да каже?
На кораба може да е строг, но не е такъв в живота.
Има нужда от подкрепа.
Трябва да подкрепяш баща си.
Разбираш ли ме правилно, Айноя? Знаеш че обичах майка ти като сестра,
но не може баща ти да ходи като призрак,
Той е млад, а дъщерите му
заслужават най-доброто.
В крайна сметка любовта,
ще му донесе щастие.
Много добре знаеш, как да управляваш кораба.
Здравейте. - Здрасти.
Извинете ме, аз съм Хулия.
Разреши.
Какво имаме тук?
Федербал, да поиграем.
Преди няколко месеца, имахте списъци,
на нещата, които можете да носите.
Сигурен съм, че в тях нямаше нито федербал, нито футболни топки.
Отворете всички чанти!
Това не беше в списъка, моля ви, върнете ми го,
просто една малка, моя вещ.
Погледнете го този, взел е Библията със себе си.
Това не е Библията, това е морски атлас, най-добрия.
Морето е мечтата ми, затова съм тук.
Много добре, задръж го.
Добре дошли на борда. Казвам се Рикардо Монтеро.
Ще бъда капитан на "Полярна звезда" следващите 2 месеца.
Ще ви отпусна стипендии, благодарение на препоръките ви,
но трябва да ги оправдаете, следващите 5000 километра.
Когато се върнем, ще сте станали по-добри, от сега.
Ще се научите да живеете заедно, да общувате.
И най-важното да се уважавате.
Отидете в каютите си, имате малко свободно време.
Ще се видим на вечеря. Точно в 20:00
Можете да тръгвате.
Извинете, може ли да махна дъвката вече?
Не си го и помисляй.
Защо беше в сандъка?
Бях там, защото се качих тайно на борда.
Защо?
Защото...
Дойдох да намеря баща си.
Казвам се Улесес.
А ти, как се казваш? - Валерия.
Наистина ли не познаваш баща си? - Не.
Искам да го изненадам.
Затова не казвай на никого, че си ме видяла.
Добре, няма.
Валерия. - Ето какво ще направим.
Когато ми потрябваш ще те повикам ето така, гледай.
Аз не се виждам много с татко, защото той много пътува.
Казва се Рикардо.
Валерия, дъще с кого разговаряш?
Ами, с един приятел.
Приятел? - Да.
Въображаем приятел.
Ами добре, радвам се, да се запознаем добре дошли на борда,
приятел на Валерия.
А сега дъще, искаш ли да ходим да си поиграем с теб?
По-добре да се повозя с колелото, татко.
Ей, русокоске, каютата си е моя.
Никъде не пише, че каютата е за идиоти с дъвка на челото.
Ти виждаш ли? - Не.
Ти? - Не.
Ами изглежда, че единственото решение е,
запазете тишина за малко.
Голямо прасе си.
Ето, надписах си каютата.
Слушай ме сега, идиот,
още една подобна идиотщина и ще те кастрирам,
с големите ножици, в машинното отделение
Ясна ли съм?
Да отидем на въздух.
Рикардо, не се притеснявай, нищо не е станало.
Казах ти преди 20 години, или кораба, или семейство.
Двете, не са съвместими.
Не са съвместими, хвърляй цигарата.
Какво? Пак ли не съм прав?
Това момиченце порасна без баща.
Колко пъти си бил с нея на Коледа?
А на рождените й дни?
Добре, нито веднъж.
Ето какво става, когато, майка й я няма, а баща й постоянно е в морето,
намира си въображаем приятел.
Сигурно е въображаем баща с когото говори.
Нищо хубаво няма да излезе от това, казвам ви, това е истината.
Сигурно е прав все за нещо,
трябва да се постараеш малко.
Нали знаеш,
сигурно има нужда от баща.
Помисли си за това.
Трябва да си по-внимателен.
И за теб се отнася.
Виждала ли си такъв задник някога?
Той е християнин.
Може ли един въпрос? - Свещениците мастурбират ли?
Добре де, извинявай. - Тя няма покритие.
Някой иска ли? Ще се почувстваме по-добре с това.
Не, мерси.
Рамиро, ето вземи.
Остави телефона, ако не ти отговаря значи е с някой друг.
Да не откачи?
Мислиш, че ще те чака 2 месеца?
Какви ги дрънкаш? - Спрете.
Ширина 27 градуса, 30 минути север. Дължина 13 градуса, 20 минути запад.
Повърдено, точно там се намираме.
Имам половин час да убедя капитана, че корабът трябва да остане тук.
Той е мил човек,
запознах се с него. Близки сме.
Колко близки? - Видя прашките, които ми подари,
голям срам. - Как да го съжаля сега,
видял е прашките на гаджето ми.
Мисля, че това не е редно.
Не е толкова зле,
покани ме на чашка вино.
Винаги съм искала да имам по-голям брат.
Искам да ти кажа нещо,
В случай, че стане нещо?
Няма, проекта е безопасен.
Видях протокола, след 2 месеца, пак ще сме заедно.
Още ли се сърдите? Да видим кой ще издържи по-дълго.
Сигурно прекалих, малко.
Да започнем отначало?
Извинявай.
Дай ми мобилния ти, моля те.
Проклятие. - Какво стана?
Пак ли няма обхват? Рамиро?
Къде тръгна с тази секира?
Какво си намислил?
Излез от стаята ми и затвори вратата отвън.
Вън. - Не съм от вашите ученици.
Не си ли? Тогава кой си?
Казвам се Улисес. - Хубаво име.
Улисес Гармендиа.
Може да си чувал тази фамилия?
Тук съм, за да ти дам ето това.
Няколко ризи,
шорти,
спирт
и запалка.
Това е всичко, което остави вкъщи.
Забавно, нали?
Това е всичко, което знаех за баща си, досега,
че той не обича тази интимна мода.
Мама ми каза, че невинаги си лош,
какво се случи?
Винаги ми е било мъчно за теб, нищо, че ни остави.
Мама почина преди 10 дни.
Искаше да пуснем праха й в морето,
на някое красиво място.
Ти знаеш къде са красивите места, нали?
Добре, татко,
няма ли да ме прегърнеш?
Поне ръкостискане?
Спука гума?
Жалко, че не съм механик.
Аз съм ясновидец, а ние не умеем да поправяме велосипеди.
Не вярваш ли?
Искаш ли да ти докажа?
Този велосипед,
ти го подариха едни магьосници,
преди 2 години,
също така и куклата,
която си кръстила Теренсита.
Пъзелът с патиците,
и приказката за детето, което не можеше да чете.
Вярно ли е?
Плашиш ме.
Остави секирата, ще имаме проблеми. За какво ти е?
Може да го обсъдим, спри.
Гаджето ми, ми прати СМС и си изключи телефона.
Сега не мога да й пиша. Връщам се на брега.
Проблема си е в теб.
Може да си свикнала да те зарязват, но аз съм с нея от 5 години.
Най-щастлвите ми 5 години, сега осъзнах, че наистина се нуждая от нея.
Знаеш ли защо?
Защото я оставих,
сега съм на този проклет кораб и нямам връзка с нея.
А искам да й кажа, че ми липсва,
единственото, което ме интересува сега е тя.
Ще чака още 2 месеца. - Млъкни!
Рамиро, няма смисъл.
Спри се за малко.
Получи ли съобщението?
Значи, преди половин час е имало връзка.
Половин час!? Това са само 5 км.
Можеш да вземеш лодката, да се върнеш до там, да говориш с нея
и да се върнеш пак на кораба. - Това е лудост.
Опасно е, може да се загуби.
Не ми пука, да става каквото ще, не искам да реши, че съм я забравил.
Мога да дойда с теб?
Да бе, още един, хайде всички да отидем?
Освен това тя може да каже на баща си ако не сте забелязали, той е капитан.
Всичкиме сме на един и същ кораб,
ако един има проблем, всички имаме проблем.
Добре, да вървим.
Погледнете всеки около вас, отдясно, отляво, зад вас.
Уверявам ви, че когато слезете, тези приятели вече ще са вашето семейство.
Тук започва пътешествието на "Полярна звезда"
Добре дошли на борда, на всички нови.
Приятен апетит. Можете да сядате.
Искаш ли да ги нарежа, скъпа?
Не така, мама ги режеше много по-ситно.
Добре, сега ще ги нарежа по-ситно.
Ето готово.
Има много сланина.
Да, много.
Капитане не се ядосвайте, всички деца ядат едно и също.
Позволете аз да го нарежа. - Не, мерси мога и сам.
Настоявам.
Нека тя го нареже, татко.
Добре.
Рикардо, може ли за малко.
Трябва да ти кажа нещо.
Какво има? - Един пич,
с дънкова риза, твърди, че ми е син.
Сигурна ли си, че сме в правилната посока
Убедена съм.
Ще ми разкажеш ли за нея?
Красива е, нали?
Срещахме се 3 месеца,
никога не ме е питала защо куцам.
Не издържах и аз я попитах защо не се интересува от това.
Тя се засмя,
беше доста учудена, каза ми:
"Куцаш? Ти!? Не съм забелязала."
Има обхват, има обхват!
Запали двигателя, пълен напред.
Да тръгваме.
Два дни се сдържах, хазяйката се оказа добродушна,
разведена, леко пълна, но не и дебела.
А аз бях сам от 6 месеца,
и проявих инициативата.
Ето го там.
И аз съм моряк капитане. Младши сержант със 135 дни служба във флота.
Това е учебния ми план, може да ви се стори познат.
Също така имам и биологичен баща, нали татко?
Какъв татко? Какви ги дрънкаш?
Само да стигнем в пристанището, ще те предам на полицията.
Дотогава, да не си мръднал от тук, иначе ще ти стане тясно на кораба.
Разбра ли ме, палячо?
Не се прави на идиот, пусни сина си, веднага!
Това заповед ли е или приятелски съвет?
Ако е заповед, ще го пусна, ако е съвет, ще си седи вътре.
Европейска организация за ядрени изследвания (ЦЕРН) Женева
Последен етап?
Да, последен етап.
Финален етап.
Получаване на данни.
Проклятие, още ги няма, ако видят, ще обвинят нас.
Това беше глупава идея.
Значи мислиш, че идеята беше глупава, Пити?
Жените сме малцинство на борда, а вие само чакате да сгрешим,
и започвате да ни го натяквате. Засега единственото тъпо тук си ти.
Ясно ли ти е?
Остави я намира, сигурно е в цикъл.
Сигурно е така.
Чух нещо зад вратата, ако се справим с моряка отвън, имаме шанс.
Какво говориш, Пити?
Не съм тук за това, аз съм свещеник,
само дойдох на това пътешествие.
Защо тогава се оплакваш, че момичетата не те поглеждат.
Свали очилата за един ден, само един.
Ето виж, цялата суша е обградена от морета, които са свързани помежду си,
ето как стигаме до другите държави.
А моята работа е да обиколя всички тези страни, всичките.
Значи ти си морски скитник?
Да, слънчице, това е кораба ми, а аз съм капитан на 5-те морета.
Помниш ли, че не бях с теб на първия ти учебен ден?
Това беше, защото бях тук.
В Афинах. Това е в Гърция.
Това е една държава, която се намира на 3100 км от Испания.
Това много ли е? - Ами, да.
Около 15 дни път.
Помниш ли, когато,
ме нямаше на Хелоуин, ти беше много тъжна.
Виж, бях ето тук.
Китай, там хората ядът много ориз, очите им са ето такива.
Татко, знам какво е Китай, уча заедно с Чан и Луис.
Колко е далеч той? - Китай е на 17 500 км.
Около 25 дни са дотам, зависи от вятъра.
А къде е мама, сега?
Мама е на едно хубаво място, но го няма на нито една карта, захарче.
Да, но колко километра са дотам?
Много. - Колко много? Хиляда?
Милион.
Мама е на милион километра от нас.
Да, далеч е, но ние не бързаме, можем да отидем при нея с кораба,
когато стигнем, тогава, нали така, татко?
Да, можем.
Входящо повикване Рамиро
Пилар? Пилар?
Липсваш ми.
Вече не, нали сам избра да се качиш на проклетия кораб.
Помниш ли когато се катерихме по онзи склон,
каза, че няма смисъл, защото жаждата ще ни настигне.
А аз се катерих, за да ти докажа, че не съм безполезен. Мога и без помощ.
Рамиро, няма нужда да доказваш, че не куцаш.
Да не си сляп.
Пилар? Слушай ме,
не те познавам, но той слезе от кораба, качи се на лодка,
намери начин да ти се обади.
Единственото, което иска е, да го изчакаш.
Никога не съм имала сериозна връзка,
но ако има някой, който би направил за мен и половината от това,
което Рамиро направи за теб, щях да го чакам до гроб.
Пилар? - Ще те чакам, чуваш ли ме?
Обичам те.
Филип? Филип?
Няма сигнал.
Филип?
Малката, какво правиш? Какво правиш?
Какво си нарисувала?
Това не е книжка за оцветяване, това е карта за навигация.
И е много скъпа.
Да не би да е проблем, това? - На Мадагаскар има делфини сега,
а на Малдините, патици. - Ето, захарче, вземи.
Рисувай, където и колкото искаш.
В Бискайския залив и в Гибралтарския проток.
Където искаш русувай.
Надявам се, няма да ме учиш как да възпитавам дъщеря си,
след като заключи собствения си син.
Какъв е този учебен план?
Той не ми е син, точка.
Затова ли се разхождаш с тази урна и се чудиш какво да я правиш?
Сигурно си бил влюбен в нея,
щеше да си имаш семейство ако се беше отказал от морето.
Морето и семейството са несъвместими, нали така?
Престани да разнасяш тази урна, намери и място някъде.
Някое сигурно място.
Татко? - Какво има дъще.
Какво е това?
Ах, дявол.
Виж това бяло петно, задава се буря.
Говори кораба училище "Полярна звезда" имаме информация,
че към нас идва буря.
Чува ли ме някой?
Хайде, скъпа, да отидем да поспим.
Кажете на машинното отделение да затворят всичко, което се отваря,
Всички да се съберат на главната палуба, със спасителни жилетки.
Внимание, екипаж. Наближава буря, всички да отидат по каютите си
и да облекат спасителните жилетки.
Повтарям: всички по каютите си със спасителни жилетки.
Сега какво? Трябва да направим нещо.
Те са там отвън с някаква смешна лодка.
Бурите често ни приспиват,
как да ти кажа,
нали ни клатушкат и затова е така.
Когато заспя, корабът ще потъне ли?
Случва се,
но е трудно да потопиш кораб.
Вълните се удрят в корпуса и вдигат шум, нищо друго не правят.
Целуни ме.
Тате, ще оставиш ли урната на мама при мен?
Не, скъпа, лягай. Сега ще дойде и сестра ти.
Да оставя ли лампата включена? - Не съм бебе да спя на светло.
Е може да я оставиш за малко.
Защо сте без жилетки? - Татко, имаме проблем.
Какво има? Рамиро и Естела отплуваха с лодка,
преди около час и още ги няма.
Какво? - Рамиро нямаше обхват,
а искаше да се обади на гаджето си.
Да не би да ми казваш, че тези двамата са излезли на разходка в океана?
И вие сте им помогнали? Не разбирате ли, че могат да умрат?
Знам, че те са безотговорни деца, но не знам защо ти си им помогнала?
Как си могла, не мога да повярвам.
Надявам се да си толкова храбра, когато се наложи да кажем на родителите им,
че са мъртви и трябва да разпознаят телата им.
Изчезвайте! Веднага си сложете спасителните жилетки.
Ти също, чуваш ли ме?
Тя ме обича!
Ах тези ученици. - Отиди дай команда.
Отивам. Куцият проклетник.
Машинно, ще държим постоянна връзка.
Приближава буря, скорост на вятъра 30 м / с. Чувате ли ме?
Рикардо, готови сме с това, да опитаме да ги стигнем преди бурята.
Да видим, казваш, че няма място за моята урна, а си донесъл твоята.
Отлично. Ясно, какво е това Жу-жу.
Какво жу-жу, какво значи жу-жу? Сам си мери налягането сега.
И не ми прави забележки, това беше жена ми.
Майка на децата ми, не някаква хазяйка от старата ми квартира.
Дай да погледна, на какво разстояние е от нас?
Около 5 километра, ще ни удари след около 20 минути.
Това не е проблем. Погледни това сме ние,
това са двамата с лодката,
а това е майката на всички бури.
Да я поздравим, действаме по указанията.
Правиш от нищо-нещо, като мама си. Страх ли те е?
Малко, искам да помогна на приятелите си, но няма как
Познавам един, който може да ни помогне но не трябва да казваш на никой.
Къде тръгна, Валерия?
Говори капитанът ви. Всички да се съберат в столовата.
Бурята излезе по-силна от колкото мислехме, всички да са с жилетки.
Защо корабът завива, къде отиваме?
Сложете си жилетка и отидете в столовата, при останалите.
Не трябва да завиваме, когато сме в буря, това е самоубийство.
Нямате право да ни излагате на такъв риск, послушайте ме.
Там, навън има двама ученици с лодка,
ако не се върнем за тях, ще умрат. - По-добре ли ще е всички да умрем?
Обадете се в машинното. - Капитане?
Чуйте ме, така всички може да умрем.
Ще направя всичко възможно да останем живи, сега ако обичате,
отидете в столовата.
Отменете заповедта!
Не осъзнавате какво ще направите. Не сменяйте посоката на кораба!
Трябва да продължим, веднага! - Мое задължение е,
да опазя живота на всички на този кораб, всички.
Ако толкова искате да ме спрете, застреляйте ме.
Дай ми оръжието, моля те.
Успокой се, нищо не е станало, всичко ще е наред.
Дръж руля.
По-бързо, бурята идва, трябва да отидем в столовата.
Не се притеснявай за бурята, освен да вдига шум, нищо друго не прави.
Ето тук. Здравей приятелю.
Пак ли ти?
Първо на пристанището, сега тук да не ме следиш?
Защо си заключен там? - Семейни причини.
Пусни ме и ще ти разкажа.
Това е синът на Хулиан, той е на борда, за да му каже, че е негов син.
Но чичо ми не му вярва, и тате също.
Моля те.
Отвори.
Хайде де, пусни ме.
Дявол.
Ще отворя, но съм въоръжена, без номера, ясно?
Отдръпни се, казах да се отдръпнеш!
Добре, добре. - Още, чак до стената.
Вдигни си ръцете! - Моля?
Вдигни си ръцете!
Здравей. - Здрасти.
Харпун!?
Представях си първата ни среща,
много по-романтична. - Да ти виждам ръцете!
Винаги снимам нещо, ако ми хареса.
Излезна много добре, хубава снимка.
Сега тя ще ти е гадже. - Млъкни, Валерия.
Сега ще ни простреля с харпуна, задето си говорим, сега ще видиш.
Престани да се правиш, че наистина ще стреляш.
Добре няма.
Искам да знаеш, че те пускам само,
за да не пострадаш по време на бурята. - Каква буря?
Добре ли си? - Да.
Сега трябва да спасим приятелите си, които са на лодката.
А?
Капитане? Вярно ли е, че двама идиоти са зад борда, на лодка?
Какво търсиш тук, нещастник?
Ще спасим тези "идиоти" добре са, връщайте се в столовата.
Хулиан, дай му жилетка. - Ще му дам аз, мляко.
Много забавно, опитвате се да завиете с 500 тонен кораб
дълъг 75 метра.
На борда, на който, се намират 35 нищо неподозиращи студента!?
Отивай в столовата или пак ще те заключа.
Ако стигнем до брега, ще имаме шанс да ги спасим,
щом сега не можем. Винаги можем да се върнем за тях, много добре го знаете.
Никой никъде няма да ходи, тези деца са под моя отговорност.
Ами хората, които са на борда,
ще рискувате живота им?
Капитане, моля ви!
Съжалявам, нямам друг избор. - Не прави това, не Улисес!
Недей, не чу заповедта ли? - Пусни ме.
Казах ти, че съм моряк, а ти какъв си, да не си ми татенце?
Улисес, почакай!
Вземи това, искам да знам къде си.
Пази се.
От кой наследи този характер?
Нищо особено, деца. Буря навън, а аз съм се наяла доволно.
Яжте, трябват ми празни чинии.
За теб, дядо.
Добре ли си? - Да, нищо ми няма.
Животът е непредвидим. - Спокойно.
Давай, давай. - Пускам.
Дръж руля.
Виждаш ли, бурите могат да са забавни.
Супер.
Говори Улисес, чувате ли ме? - Слушам те.
Силата и скоростта на вятъра са постоянни.
36 м/с, западен. - Прието
Ще удържа кораба докато се върнете.
Улисес, внимавай! Има айсберг на пътя ти.
Бъди внимателен!
Нямаше да съм тук, ако не внимавах. Тук навън е истински ад.
Ще се справиш. - Ще се справи, много ясно.
Добре ли си?
Добър доктор ли си?
Улисес, кажи до къде стигна?
Кажи посока и координати.
Не виждам нищо, вълните са много големи.
Ставай.
Това е основната мачта,
може да не издържи силата на вятъра.
Какво ще стане ако се счупи?
Не е казано, че няма да издържи.
Наистина, Палмос, няма нужда да го правиш
Храната беше достатъчна, наядох се.
Пригответе се.
Някак си издържах 4 минути без кислород в мозъка,
И ето още съм жив, толкова време вече.
Нормален съм.
Улисес, приближава?
Само на 200 метра.
Улисес Какво става? - Не виждам нищо.
Прилича на торнадо, не знам.
Нищо не се вижда тук. - Какво правиш там?
Замечтах се, Мариса и аз се разделихме.
Връщай се на мястото си.
Дръж се за него.
Чувате ли ме, капитане? - Слушам те Улисес.
Улисес, Виждаш ли ги? Отговори, Улисес!
Как стана това?
Спокойно, всичко свърши.
Отговори, Улисес!
Най-лошото мина.
Хванете се за ръце. - Стига бе, вярно ли ще се молим.
Не, да си разказваме вицове, по-уместно ще е.
Давай, Пити.
Знам един хубав виц.
Капитан пита моряк, колко човека ще се съберат в спасителната лодка?
Морякът: 11, защо?
Капитанът: винаги ли е толкова, независимо от размера на кораба!?
Сега съм аз.
Срещат се, французин, англичанин и българин,
Улисес, ти ли си?
Улисес, отговори, ти ли си?
Капитан, Улисес тук, чувате ли ме?
Чувам те.
Връщаме се към "Полярна звезда"
Чакаме ви.
Давам светлинен сигнал на всеки 2 минути.
Ти, спри!
Никога повече не противоречи на капитана, ясен ли съм?
Мсиля, че трябва да се върнем към тези координати.
Какво пищи там?
Получихме SOS от "Банкирие". Потъват.
Отговори им, трябва да им помогнем.
Късно е капитане, нямаме време. - Късно за какво?
Рикардо, пак се показа същото.
Какви са тези глупости?
Всеки един червен триъгълник, е пострадал кораб.
Това са хиляди живота.
Отидете на тези координати, иначе и ние ще станем червен триъгълник.
Каква е ситуацията? - Има повреди, но всички са живи.
Това не е толкова страшно, Рикардо.
Не знаем къде сме точно,
компютрите не работят, но важното е, че все още плаваме.
Бяхме на точното място и се спасихме, слава Богу.
Мисля, че за това сме живи още.
Можем ли да се свържем с пристанището в Тенерифе?
Не, с никой.
Все едно света се изпари.
Добро утро. - Добро утро.
Трябва да стигнем до брега.
Преди това трябва да постегнем кораба.
Да, ще се справим,
учениците ни са голяма работа, Рикардо.
Ако не беше добър моряк, никога нямаше да станеш капитан.
Никога!
Чакай ме тук. - Къде тръгна?
Чакай.
Това е урната на жена ти.
За малко щеше да се счупи.
Мисля, че моята е по-тежка,
но какво значение има тежината... - Добре, добре.
Да вървим? - Да вървим.
Говори капитана,
обявявам останалите дни за свободни.
Предлагам ви да се повеселите, да се радвате на слънцето
да отпочинете и да изпиете по някоя бира за мое здраве.
Няма да мръдна оттук докато не залезе слънцето.
Приятели, длъжник съм ви.
За това, че ме спасихте.
Значи и на мен си длъжен? Ела да ме намажеш с крем тогава.
Падре? - Не, Пити, не смей!
И най-голямата буря на света няма да ме изплаши
Плаши ме само професора, който срещнах в коридора,
защото той знае тайните ни, а ние не знаем неговите.
В следващия епизод.